בספטמבר חוזרת התקווה לבצבץ מתוך החרכים
שנפערו בקירות הכבשן הבלתי מתפשרים של אוגוסט.
עוד אוגוסט תם. עוד אוגוסט תם ונשלם.
עוד ספטמבר כאן. עוד ספטמבר מתעורר משנתו
מפהק
עושה טובה לאנושות
ומדליק בעצלות את המזגן של האטמוספירה.
עוד מעט גם אנחנו נרגיש את זה. עוד מעט.
קודם תנשב איזו רוח מרומזת בבקרים, אך
בצהרים עוד נגיף תריסים.
אחר כך נתלבט חצי שניה,
אם ללבוש עדיין את החולצה הקלילה,
או כבר את זו הקלה.
ומי יודע אולי לרגע גם נשכח,
היכן השלט של המזגן מונח.
איש ואשה יפסעו ברחוב בצעד רגוע ונינוח.
ובערבים ישקע היום מוקדם יותר אל חיבוק של לילה רך.
בספטמבר חוזרת התקווה לבצבץ
בעיניים כמהות לעננים,
שיבואו בחודשים הבאים
ויחוללו את הנס העצום הזה של תחייה
שחוזר הפלא ופלא כל שנה.
אורנה גל 1.9.2015
אהבתי
השבמחק